EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Jeg var i en drosje.
En av de gule du bruker når du ikke finner en Uber.
Og jeg spurte sjåføren:
"Når blir jeg en virkelig newyorker?"
Jeg har vært her i tre år. Jeg har spist saltkringler på gaten.
Jeg har sett julelysene hos Saks Fifth Avenue.
Jeg har snublet hjem klokken 4.00 etter at alle barene har stengt.
Mange ganger.
"Men jeg er bare student ved NYU.
Men jeg liker meg her. Det gjør jeg,
så når kan jeg si at jeg virkelig er fra New York?"
Tusen takk.
Sjåføren så på meg i bakspeilet.
"Det er som alt annet i livet.
Det er virkelig når du sier det, og du tror det."
Uansett, her er en av yndlingssangene mine.
Jeg vil tilegne den til to av vennene mine som er på besøk.
Ro deg ned, din galning
Du er svært ambisiøs for en tenåring
Men om du er så smart
Si meg, hvorfor er du fortsatt så redd?
Hvor brenner det? Hva haster sånn?
Du må roe deg ned Før du sliter deg ut
Du har så mye å gjøre Og døgnet har bare så mange timer
Men du vet at når sant skal sies
At du kan få det du vil Eller du kan bare bli gammel
Du kommer til å stryke med Før du engang kommer halvveis
Når skal du forstå
At Wien venter på deg?
Ro deg ned, du klarer deg fint
Du kan ikke bli alt du vil bli Før tiden er inne
Selv om det er så romantisk Her ved grensen i kveld
I kveld!
Det er synd, men det er livet du lever
Du går så fort frem At du glemmer hva du trenger
Selv om du ser når du tar feil
Klarer du ikke alltid å se det Når du har rett
Du har rett!
Du har lidenskap, du har stolthet
Men vet du ikke At bare idioter er fornøyde?
Fortsett å drømme, men tro aldri At alt vil bli sant
Når skal du forstå
At Wien venter på deg?
Ro deg ned, din galning
Legg av telefonrøret Og forsvinn for en stund
Det er greit Du har råd til å miste en dag eller to
Når skal du forstå
At Wien venter på deg?
Og du vet at når sant skal sies
At du kan få det du vil Eller du kan bare bli gammel
Du kommer til å stryke med Før du engang kommer halvveis
Hvorfor forstår du ikke?
At Wien venter på deg?
Når skal du forstå
At Wien venter på deg?
Ja!
Kom igjen, Payton!
Men Cold Spring Harbor, den første plata, Billy Joel er allerede et geni.
Men når ble han den beste låtskriveren i det 20. århundret, The Stranger.
Kan jeg si at jeg er glad for at du ikke måtte i fengsel?
Advokaten min var genial.
Seks måneders husarrest og et kurs i sinnebeherskelse som en del av det.
Jeg var i Honduras og gravde brønner forrige måned. Og nå er jeg på Vassar.
Det er kult, men noen av jentene er så militante.
- Vent. Hvordan ble dere venner igjen? - Under fotograferingen for Vanity Fair.
- Husker du det? - Å ja.
En fin artikkel.
Ikke særlig sjenerøs om meg, men dere klarte dere fint.
Jeg ble fullstendig feilsitert.
Jeg også! Ja.
Jeg fikk et stort forskudd for boken min. Jeg har levd av det.
Å TELLE BAKLENGS TIL UENDELIGHET
Det artige er hvor lite penger jeg bruker. Folk gir meg mer gratis enn noensinne.
Hva skjedde med han du datet, han gale?
Han som forgiftet meg med pungrottene.
- Husker du det? - Ricardo, han er i fengsel.
Han spiller teater. De viser Guys and Dolls.
- Jeg elsker den musikalen. - Ja.
Han spiller Sky Masterson. Jeg sa jeg skulle komme og se på, men jeg løy.
Jeg skal ikke gå.
Hva med deg, Payton? Har de elevråd på NYU?
Han må hjem.
Ingen vet om det.
Beklager at jeg spydde. Av og til hjelper det.
- Vi har ham. - Det er bare...
- Søren ta. - Beklager, James.
Det går bra. Han kommer full hjem hver kveld.
Venstre bein, løft høyre.
- Greit. - Unnskyld.
- Sett deg opp. - Ok.
- Men skjønner du? - Hvem er det?
- Legg deg. - Kai Z.
- Han sover gjennom alt. - Bra.
- Jeg tar av lua. - Takk, den klødde.
- Sånn. - Takk.
Hva har skjedd med deg?
Jeg vet ikke.
Nei, det er ikke riktig farge.
Jo, hva snakker du om? Se nederst.
MAC Lustre Politely Pink.
Jeg kan ikke lese det. Det er for lite. Se på leppene mine.
- Hva er galt? De ser flotte ut. - Løgner! Du ser dem ikke.
Det er som de er sugd inn i ansiktet. Det er leppene til et lik.
Du har rett.
Det er Pretty Please.
Og ja, du ser utvasket ut, så den går rett i søpla. La meg finne...
Her er din Politely Pink.
- Takk. - Herregud.
Er du virkelig så opphisset over en senator fra Texas?
Han er søt, men du er gift, leder Standish.
Hold kjeft. Hva skjer med S5349? Vi har Hanron og Connelly, ja.
Og guvernøren vil skrive under på fredag.
Herlighet, jeg skjelver.
- Det er som Sensommer. - Gi den til meg.
Glem delstatslovforslag 5349. Glem guvernøren, han er en kødd.
Trekk pusten og kom deg inn i spillet!
Vi vet ikke hva spillet er. Hva gjør han her?
Hvorfor vil en juniorsenator fra Texas møte majoritetslederen i New Yorks senat?
Lukk munnen.
Jeg vet ikke. Men jeg er jammen nysgjerrig.
Men se på de leppene.
Ta den, Brigitte Bardot.
Vi vet ikke hva møtet gjelder,
men det aner meg at deres svært ulike oppfatninger
om Roe V. Wade kan bli en stor elefant som vil sitte borti hjørnet og prompe.
Om han tar opp Roe, skal jeg si at hans posisjon var en skam.
Han brukte høyresidens argumenter, og sa at Roe V. Wade var en dårlig avgjørelse,
noe republikanerne bare begynte å si
ti år etter avgjørelsen, da de innså at de ikke kunne endre grunnloven.
Fordi 70 % av amerikanere støtter disse rettighetene.
Ja, eller vi kan håpe at han ikke nevner det,
eller kanskje velger ikke å ta det opp.
- Senator Standish, takk for at du kom. - Takk, så hyggelig.
- Senatoren er her. - Tusen takk.
- Beklager, kan du vente utenfor? - Jeg må være til stede.
Han vil prate med delstatssenator Standish.
Leder Standish, hun er majoritetsleder.
Eller senator Standish, ikke delstatssenator Standish.
Som er flisespikking og uhøflig.
Beklager. Senatoren vil snakke med leder Standish alene,
- så om du kan... - Unnskyld.
Kan du uttrykket: "Bak enhver stor kvinne står en annen stor kvinne?" Det er meg.
Det har jeg aldri hørt.
- Ok. - Jeg tror ikke de sier det.
Hold tåta og la oss se på dette.
Sjefen din er en senator fra Texas, ikke Jesus selv,
og har helt klart ikke et immunsystem som kollapser om noen er forkjølet, hva?
- Du må bare vente. - Nei, la oss se litt mer på det.
Vet du hvem jeg er? Nei.
Ok, jeg heter Hadassah Gold, og jeg har vært Dede Standish' stabssjef
siden jordskorpen stivnet. Ok?
Jeg har gått på møter siden før du fant pikken din første gang.
Vi kan enten stå her og ha denne tåpelige diskusjonen,
og etterpå lover jeg at jeg vil avgi et taust løfte
til profeten Elia om å gjøre alt jeg kan
for at din karriere skal bli så kort som mulig,
eller du kan åpne den døren.
Og når senatoren sparker deg for å være uhøflig
mot frekke og freidige berter som meg, og ikke tro at jeg ikke vil bruke det,
lover jeg at du kan få jobb hos meg.
- Ok, greit. - Takk.
Det var sånn jeg ble oppdratt.
Beklager alle spørsmålene, men jeg er ærlig og vil ikke kaste bort tiden.
Det går fint.
Kan jeg da spørre deg:
Hva mener du om en kvinnes rett til å velge?
Det tror jeg du vet, senator.
Det jeg mener, er hva er din mening om min mening om dette?
Jeg hørte ikke alt du sa under valgkampen, men det jeg hørte, var jeg uenig i.
Jeg mener at retten til et privatliv er implisitt i det 14. grunnlovstillegget.
Jeg er enig.
Hva? Unnskyld meg.
Jeg er den første demokraten som har blitt senator i Texas på 25 år.
For å klare det, måtte jeg gå mot høyre og si noen ting jeg ikke tror på.
Om folk kjente sannheten, blir det vanskelig å bli gjenvalgt i Texas.
Men jeg vil ikke bli gjenvalgt. Det er ikke stillingen jeg vil ha.
- Fløte, ikke sukker, ikke sant? - Ja.
Om en stund vil jeg undersøke mulighetene for å stille som presidentkandidat.
Men det er ikke noe å undersøke. Jeg stiller. Og jeg vil vinne.
Men jeg trenger din hjelp.
- Til hva? - Du skal bli min medkandidat.
Vent nå litt!
- Hadassah Gold. - Jeg kan vinne Texas.
Det er bevist. Jeg må vise at jeg kan vinne i New York og California.
Det kan du få til.
Jeg beklager. Jeg er en delstatssenator.
Fra New York med meritter fra industristatene.
Du fikk Teslafabrikken til Buffalo,
og viste at du kan få en by inn i det 21. århundret
og få en nasjonal profil. Og du har Wall Street-forbindelser.
Den finansielle sektoren må stole på meg.
Du sitter i delstatsforsamlingen, som ikke er flott.
Du er på innsiden av politikken, men i Albany, ikke i Washington.
Du har aldri jobbet i Washington. Jeg tror at det kan bli til vår fordel.
Jeg er målløs. Jeg er veldig smigret.
Men det er så tidlig. Man velger ikke medkandidater før landsmøtet.
Jeg gjør ting annerledes. Jeg vil at velgerne skal vite at jeg er besluttsom.
Jeg har gjort hjemmeleksen min og er klar fra første dag.
Det blir en god historie også. Vi er et team, to for én.
Den liberale newyorkeren med erfaring
bak en kjekk, ung urostifter med modige, nye ideer fra den store staten Texas.
Jeg tror ikke vi kan tape.
- Når må du ha svar? - Kom igjen. Du kan ikke si nei.
Det jeg må vite, er dette: Fins det noen grunn
til at jeg ikke bør velge deg?
Alle har skjeletter i skapet. Jeg må vite hva dine er.
Om jeg får lov...
Hyggelig å treffe deg.
Kan jeg bare si...
Senator Standish skal starte valgkampen for sin 13. periode i delstatssenatet.
De tre siste gangene hadde hun ingen motstandere.
Republikanerne har sluttet å stille kandidater
fordi ingen har klart å finne noe stygt om henne eller familien hennes.
Senator, jeg lover deg. Dede Standish er gullende ren.
Vel, senator. Hva sier du? Vil du skape historie?
Vi har en avtale.
Hva kalles visepresidentens ektefelle? Andredamen?
Jeg tror det.
Hva blir jeg da? Andremann? Andrekar?
Det er ikke sikkert ennå!
Han må fortsatt nomineres. Mye kan skje før det.
Det er sant.
Men han vil bli det.
Jeg trodde ikke jeg kunne bli opprømt over politikk mer.
Å styre tenner meg fortsatt,
men valgkampene har vært så enkle så lenge, men...
...å stille som visepresident!
En hårsbredd fra verdens mektigste jobb.
Den første kvinnelige visepresidenten, det er en valgkamp jeg kan bli opprømt over.
Og det er ikke bare å ha makt.
Det er å skape historie.
Kvinnehistorie.
Du fortjener det, skatt.
Dere er så snille mot meg.
Hvordan planlegger du å unngå at alt dette kommer ut?
Trekantforholdet vårt? Vi har jo klart oss fint i nesten ti år.
Fordi jeg gikk på skole med utgiveren av Post,
og Enquirer dreper historier for oss.
Og Dede kan være den mektigste i New York, men hun er bare en lokalpolitiker.
Nå blir det mange hundre millioner dollar,
og folk som er ansatt for å finne ut ting om deg, kjære.
Du er redd for at vi skal slå opp.
Jeg er den eneste som ikke har en ring her.
Jeg innrømmer at da vi startet dette,
så jeg deg som prisen jeg måtte betale for å holde mannen min glad. Ok?
Jeg er ingen hykler.
Men jeg kunne ikke la ham være utro. Tenk deg skandalen.
Så vi inviterte deg som et tredje hjul på vogna, men det er ikke sånn mer.
Ingen av oss kan forestille oss å være uten deg.
- Du er familie, William. - Det er sant.
Og hvem sier at det ikke kan være to andremenn?
Vi tar dette med Tino ett steg av gangen.
I morgen starter planleggingen, men i kveld feirer vi som bare vi kan.
Med en deilig...
...lang...
...djeveltrekant.
Jeg ser etter Sherry Dougal.
Beklager. Jeg er McAfee Westbrook, jeg skal jobbe med valgkampen.
Jeg skal vise deg rundt.
Senatoren kommer ikke ofte på kontoret.
Ikke i det hele tatt, egentlig.
Er hun ikke på valgkampkontoret?
Det er stabssjefens kontor. Ikke gå inn dit.
- Hvem sine kontorer er det? - Noen stiller mange spørsmål.
Ikke gå inn dit heller.
Dette er ditt kontor. Det er din pc.
Hele velgerdatabasen er der, så uansett hva du gjør, ikke plugg den ut, ok?
Passordet er praktikant.
- Du kan Windows 99, ikke sant? - Nei.
Du finner ut av det. Det er som Windows 95.
Disse må ut til alle de 300000 medlemmene i det 27. distriktet.
Bare ta en av dem og sett den på en av disse. Voilà.
Ser du? Enkelt. Og jeg gjorde den første for deg.
Valget er 6. november, så de må postes den første uken i oktober. Du har god tid.
Du kan legge deg under skrivebordet og ta en lur, bare ikke forstyrr noen.
Toalettnøkkelen er på bordet mitt.
Du tar den og trekker den over sensoren og døren åpnes.
Vent, er det alt?
Ja, den er elektronisk. Du trekker, døren åpnes.
Nei, dette, brosjyrene. Er det kampanjen?
Ja.
Den første uken i oktober er etter primærvalget.
Dede Standish har ikke stilt i primærvalget på 20 år.
Hun har ingen motstander ved valget.
Den eneste grunnen til at hun sender noe,
er at det går dårlig for et trykkeri i distriktet hennes,
og hun tar hånd om små virksomheter.
- Jeg vil snakke med sjefen din. - Hva?
- Hadassah Gold. - Det kan du ikke.
Herregud, hvor skal du?
Jeg vet ikke. Den er veldig oransje.
Stopp, herregud! Hva? Nei!
Hadassah, unnskyld!
- Hvem er du? - McAfee Westbrook.
Din nye ansatte.
Hvorfor stopper du?
- Hva heter du? - McAfee Westbrook.
Så fornavnet ditt er et etternavn? Jeg hater det.
Jeg valgte det ikke selv.
Jeg har fått mitt første barnebarn. Vet du hva de kalte ham?
Jagger.
Jeg holdt ham da de sa det. Jeg kastet ham nesten ut av vinduet.
Jeg gjorde det ikke. Det hadde vært fælt. Hvorfor braser du inn her?
Først litt forhistorie:
Jeg har eksamen fra Columbia i statsvitenskap og statistikk.
- Hva så? - Jeg gjorde det på tre år. Det sugde.
Sov fire timer hver natt, hadde ingen venner.
Hva så? Det var ditt valg.
- Hvorfor gjorde du det? - Jeg ville jobbe for senator Standish.
Hun er smart, en flott politiker og forandret delstatsregjeringen.
Arbeidsledigheten er høy, men det er positivt
fordi folk som hadde falt ut av arbeidsmarkedet, er tilbake.
- Stans! Du snakker altfor fort. - Men valgkampen er ikke moderne.
- Valgkamp? - Den er ikke for det 20. århundret.
- Valgkamp? - Men for det 18. århundret.
Ok!
La meg analysere det for deg. For det første, ikke kødd.
Ingen våkner og sier: "Jeg vil jobbe for en senator."
Du vil jobbe i Det hvite hus og tror at dette kan få deg dit.
Nei...
Analysen er ikke ferdig! La meg analysere det videre.
Grunnen til at vi ikke har en dyr valgkamp er fordi vi ikke trenger en.
Som alltid har Dede Standish ingen motstandere.
Hvorfor det?
Fordi hun har bevist at hun oppnår ting som velgerne liker.
Hvordan klarte vi det?
Ved å konsentrere oss om å styre, ikke ved å drive valgkamp.
Derfor trenger vi ikke en valgkamp.
En zenbuddhistisk kylling og egg-situasjon.
Jeg blåser i hva du mener.
Jeg blåser i den flotte skolen din og hvor mange du ikke knullet der.
Så lenge du besto grunnkurset i å feste en merkelapp til en brosjyre,
skal du få lov til å gå tilbake til kontoret
og gjøre det du ble ansatt for å gjøre.
Til gjengjeld skal jeg skrive et anbefalingsbrev
til din neste jobb i Washington, som nok vil være hos et lobbyfirma i K Street.
Gå nå ut av kontoret mitt og ikke si et ord i nærheten av meg igjen.
Skjønner du?
Bra.
Mari, du må gjøre noe med neglene. De bølger seg.
De bølger seg! Du må fylle dem inn eller gjøre noe!
Hvorfor er du våken? Jobber du sent?
Ville ikke at du skulle se denne alene.
En invitasjon til bryllupet til Alice.
Til en fyr som heter Thad.
- Hvem er Thad? - Han Alice skal gifte seg med, visstnok.
Jeg visste ikke at hun datet noen.
- Når snakket du med henne? - Det husker jeg ikke.
For en stund siden. Ett eller to år. Det er en stund siden.
Det var mer vondt å snakke enn å la være.
- Er det skrevet for hånd? - Jeg antar det.
Jeg ødela alt i livet mitt.
Ambisjonene mine forgiftet alle avgjørelser.
Velg Infinity som visepresident, overse Dustys løgner, slå opp med Alice.
- Den dagen hjemme hos River... - Da han tok livet av seg?
Jeg var så sint på ham.
Jeg var så slem.
Alt handlet om meg.
Jeg burde ha holdt kjeft og hørt etter for en gangs skyld.
- Skal du dra i bryllupet? - Spiller det noen rolle?
Kai Z?
Er du våken?
Ja, hvordan kan jeg sove med all selvmedlidenheten?
Har aldri hørt deg snakke.
- Elsker du henne fortsatt? - Ja.
Bli edru og dra og hent henne.
Jeg liker denne sangen.
Du er en kødd. Ok?
Jeg har spilt på det stedet i tre år, og du bare rydder og unngår meg.
Hva skal jeg gjøre, synge andrestemmen?
Dette er lurt å gjøre. Å prøve å få Alice. Jeg har vært bekymret. Du drikker for mye.
Hun er mitt livs kjærlighet, og jeg er edru. Mer enn det, jeg er våken.
Jeg har vært i drift. Nå har jeg et formål, og det kom i en konvolutt.
- Og håndskriften var nydelig. - Ja.
Jeg følte smerten da jeg så invitasjonen. Jeg føler alt nå.
Kanskje det er derfor du har holdt meg unna. Du trenger meg ikke like mye.
Hva er du egentlig? Samvittigheten min?
Nei, skyggen din. Husker du?
Skyggen, ja.
Ja, yang, min mørke side.
Men hos deg er den du vil skjule, den siden som føler.
Hvorfor føler jeg alt så mye nå?
- Når jeg pleide ikke å føle noe? - Fordi du har mistet ambisjonene.
Da du var en politiker, hadde du ikke dine egne følelser.
De kom i veien for en strategisk måte å gjøre ting på.
Om valgkampen tjente på at du var sint, trist eller skyldig, var du det.
Så jeg må være en taper for å føle?
Jeg vet ikke ennå.
Ok, men hva tror du?
Jeg tror at du skal stoppe og kjøpe en ny, gigantisk iskaffe,
og at jeg liker denne sangen.
Du kunne bare ringe henne.
Nei. Det er ikke sånn slike ting skal skje.
Her er det: Jeg ser henne og hun sier: "Hvordan fant du meg?
"Jeg kjenner deg så godt at jeg skjønte hvilken time du ville komme ut fra.
Klassisk kinesisk politisk og etisk resonnering. Det måtte du ta."
Da ser hun at ingen kjenner henne som jeg, og at vi er ment for hverandre.
Jeg syns at du bør ringe.
Vent litt. Der er hun.
Jøss, har du sett?
Ok. Gå og finn jenta di.
Thad!
Du er den beste i verden, tusen takk.
Vi stikker, ok? Jeg vil ikke at hun skal se meg.
Payton?
Skal jeg...
Ja, jeg skal...
Herregud!
Hva gjør du her?
Det er... Jeg mente ikke. Du går her, så...
Dette er Thad, forloveden min.
Hei, hyggelig. Har hørt mye om deg.
Det er fast.
Skal jeg...
- Ja, om det er greit. - Ja da.
Nei, det behøver du ikke. Jeg skulle bare se på Frihetsstien, så...
Ok, greit.
- Ses senere. - Vi ses.
Så hyggelig.
Vil du ta en kopp kaffe?
- Hvordan har moren din det? - Hun har det bra.
Hun er i et kloster i Bhutan og brolegger fjellveier for hånd.
Bhutan?
Ja, hun hørte at det var det lykkeligste landet på jorden,
så hun tok det som en utfordring, at hun kunne gjøre dem lykkeligere.
- Hvordan har du det? - Fint.
James sier at du er en alkoholiker.
Hva? Kom igjen, det er et ladet ord. Jeg vet ikke hva det betyr.
At noen er avhengig av alkohol.
Da så, nei.
Periodedranker. Det er en bedre beskrivelse.
Jeg tar én drink og så vil jeg ha fem, noe som ikke er uvanlig.
- Ikke et tegn på et alkoholproblem. - Det er et lærebokseksempel.
Jeg har ikke drukket på en uke, ok? Og jeg tror ikke at jeg vil begynne igjen.
Noe har forandret seg hos meg.
Jeg skulle ønske du ville tro meg, for jeg føler det.
- Liker du NYU? Får du gode karakterer? - Hvorfor ham?
Beklager, men han ser ut som en skikkelig dust.
- Ikke gift deg med ham. - Hvorfor sier du det?
Jeg ødela det fullstendig. Det er min feil, jeg beklager.
Jeg burde ha snudd meg i gangen. Jeg burde aldri sagt ja til å slå opp.
Bryllupet er neste uke.
Så? Bare ta hånden min, ok? Røm med meg.
Vi tar en Greyhoundbuss og tar den dit den skal. Vi starter på nytt.
Det er slutten på Manndomsprøven. Syns du det er en lykkelig slutt, se den igjen.
Ok. Hvorfor ham?
Ærlig talt, Payton.
- Fordi han er en god person. - Ok.
Han gjør meg godt. Familiene våre kommer overens.
- Det er tre ord jeg ikke hører. - Jeg elsker ham, Payton. Virkelig.
- Du vil aldri elske ham slik som meg. - Du vil aldri elske meg
slik Thad gjør det.
Det er ikke sant.
Og jeg tror nå at måten jeg elsker deg på, ikke er sunn.
Det er mer som en sykdom som du bruker hele livet på å lære å leve med.
Vi burde aldri blitt sammen igjen på skolen.
Jeg tror aldri jeg kom over at du forrådte meg.
Forrådte deg? Lå ikke du med min beste venn?
Sex har ikke noe med lojalitet å gjøre. Vi er ikke foreldrene våre.
Hvorfor snudde du deg ikke? Jeg ba deg om én ting.
Når vi møtes i gangen, snu deg, så jeg vet at alt er bra. Du gjorde det ikke.
Hvorfor ikke?
Fordi planen din virket.
Fordi jeg ikke ville at noen skulle se oss eller tvile på historien.
Det var bare politikk.
Jeg er så lei for det. Men jeg sier det.
Jeg er annerledes nå. Se på meg.
Jeg kan føle ting. Jeg måtte til bunns for å klare det, og bunnen var å miste deg.
Men nå ser jeg at det var en gave å falle så dypt, for nå kan jeg føle.
Når vi er sammen igjen, og jeg er tilbake på toppen,
vil jeg fortsatt kunne føle sånn.
Jeg er glad for å se at du er følelsesmessig sunn. Det er jeg.
Men jeg kan ikke. Jeg forlater ikke et bryllup til fire millioner.
Jeg vil ikke bryte med foreldrene mine og knuse hjertet til den snilleste jeg vet.
- La være. - Nei, la være, du.
Ikke gjør meg til skurken når dette er din skyld.
Alt kunne vært annerledes. Nå er det for sent.
- Det er det aldri. - Jo, det er det.
Jeg skal gifte meg med Thad. Beklager.
- Jeg vil alltid være glad i deg. - Alice...
Kanskje vi kan ha et forhold på si.
Hei, Payton.
- Hva gjør dere her? - Vi har et forslag.
Jeg reagerte også sånn.
Vi snakker om den mektigste kvinnen i staten.
Nesten tre tiår med å skape journalistiske allierte,
velgere i fagforeninger og nabolag, hestehandler med foretaksledere.
De viktige prestene, rabbiene og imamene støtter henne. En ustoppelig kraft.
Jeg forstår hvorfor ingen går imot henne. Det ville være sinnssykt.
Men jeg prøvde å jobbe for valgkampen. Det fins ingen. Bare et tomt kontor,
- der det mest avanserte er donøkkelen. - Windows 99.
- De er late og arrogante. - Hun er sårbar.
Ikke for en typisk motstander, men for en ung og sulten en
som kjenner teknologien og ser godt ut på TV.
For en enestående kandidat.
Greit. Har dere med marshmallows? Som vi kan steke på bålet?
- Er du full? - Hva?
Nei, jeg er på vannvogna.
Nesten to uker.
- Gratulerer. - Flott.
Takk.
- Det er ikke noe bål her. - Akkurat.
Kandidaten dere ser etter, er borte. Ok? Ilden i meg har sluknet.
Jeg er ferdig med politikken.
Forstår du ikke at drikkingen, sangen, og sutringen er fordi ilden har sluknet?
Ilden definerer deg. Du er en politiker. En stor en.
Du driver rundt uten en valgkamp.
Kanskje, men du ber meg dra ut i Titanic.
Dette kan vinnes, og det kan vi bevise.
Alt vi trenger en én stor sak.
Folk ler seg i hjel av MTA, det verste offentlige transportsystemet i universet.
Vet du hvem som er formann for bevilgningsutvalget for undergrunnen?
Hun som kan bli ansiktet til kaoset der nede.
Du må ikke slå hele karrieren hennes,
bare ett forståelig problem som kan markedsføres og gjentas.
Politikkens ABC.
Takk for at dere forsøker. Dere er verdens beste venner.
Jeg er glad i dere, men jeg takker nei.
Bare tenk på det i noen dager.
Greit, men svaret endrer se ikke.
Dette kan ikke vinnes, og ingenting kan det med meg som kandidat.
Takk for at dere fortsatt tror på meg. Problemet er at jeg ikke gjør det.
Ok, Johnny. Dette er min dag.
Du vet hva vi må gjøre.
Hva var Wollstonecrafts primære argumenter?
At kvinner skulle få komme inn på områdene medisin og politikk.
- Særlig når vi innser at i 1792... - Hallo?
...kunne bare tre prosent av menneskene i England
- og Wales stemme. - Seriøst?
Ja, for helvete.
Jeg kommer.
...kanskje menn også.
Nummer tre, jenter og gutter skulle utdannes sammen.
Jeg liker ikke tonen din, unge dame. Jeg har en innflytelsesrik mammablogg.
Så jeg vil snakke med sjefen din.
Jeg tror ikke det, for han er en kødd. Men Todd vil si det samme som meg.
Du kan ikke sende tilbake noe du har spist, frue.
Vent litt.
Hallo?
Ja?
Ok, jeg blir med.
Men det er noe du må vite.
Hallo? Hei.
- Jeg kan ikke snakke nå. - Sitt stille.
Hva gjør han? Mener du det?
Kjære, musikken har startet. Nå skal det skje.
Jeg må ringe deg tilbake.
- Payton stiller til valg i senatet. - For en drittstøvel.
Takk og pris at han endelig er ute av bildet.
- Ja. - Ja.
Er du klar?
- Kjære... - Jeg beklager. Dette må vente.
- Alice, vent! - Kjære, hva gjør du?
Kanskje hun bare måtte på do.
Alice!
- Alice! - Hva gjør du?
Alice!
Hei!
Kjør meg til New York, nå.
Coca-Cola light.
Du ble forfremmet fra ryddegutt.
- Hvor lenge er det nå? - Femten dager.
Bra.
Jeg har ventet på dette. At du skulle få orden på tankene dine.
- Så du syns at jeg bør stille. - Mot Standish?
- Et modig trekk. - Det er mer dumdristig enn modig.
Jo da, MTA er et kaos, men det er ikke nok.
Kanskje om hun hadde én saftig svakhet vi kunne utnytte,
men vi ville trenge en perfekt valgkamp og være kjempeheldige.
Hun kan ikke slås.
Så om du gjør det, er du på vei til å bli president igjen.
- Jeg er redd. - For å tape?
Ikke vær det. Det er mer ærefullt å tape enn å ha et ubrukt potensial.
Ja, men det er mer enn det.
Jeg liker å føle.
Det gjør vondt,
men jeg liker det, og jeg er redd for at om jeg stiller igjen...
...kan jeg ikke føle mer.
Det fins ikke noen skjebne.
Bare menn som deg, som når verden trenger dem, kommer til unnsetning.
Beklager at det tok så lang tid. Jeg måtte fylle maskinen.
Takk.
Dette er en intervensjon. Er det ikke? Dere...
Jeg har sagt det. Jeg har sluttet å drikke.
- Lukt, det er Coca-Cola light. - Du skal stille, og vi skal hjelpe deg.
Er det bryllupskjolen din? Du forlot ikke bryllupet ditt for å komme hit?
Det er en annen samtale, men jo, det gjorde jeg.
Alle er villige til å sette livene på vent.
Jøss, det er...
Jeg mener, takk.
Jeg er opprømt over at vi kan starte på nytt. Men dette er ikke rasjonelt.
Hør her, dette er din skjebne, Payton.
Du får bare én sånn sjanse, forstår du?
Vi har alle følt at noe manglet i livet, og det var noe vi kunne tro på.
Du må bare prøve. Du tilgir aldri deg selv om du ikke gjør det.
Ok, hvordan skal jeg si dette?
Jeg kan ikke si hvor mye det betyr at dere alle er her.
Og jeg hører det dere sier.
Men jeg vil ikke ta en kamp jeg ikke kan vinne, og jeg kan ikke vinne denne.
Dede Standish har sittet i 12 perioder og har full støtte fra demokratene.
Astrid, fortell ham det.
Herlighet.
Dede Standish har et trekantekteskap.
Unnskyld meg?
Jeg serverte ved en veldedighetsmiddag, og jeg så det selv.
Mine damer og herrer, senator Dede Standish!
Delstatssenator Dede Standish har et trekantforhold.
Det fins ikke noen skjebne.
Bare menn som deg, som når verden trenger dem, kommer til unnsetning.
Greit.
Vi gjør det.
HDMI 3, hva betyr det? Jeg vil ha vanlig TV!
Spørsmålet mitt er da, hvorfor finner jeg det ut først nå?
Nei! Jeg vil ikke ha iTunes!
Vi kan få en mann på månen. Vi kan ikke lage en TV du bare skrur på.
Hvor er den praktikanten?
Ok, jeg forstår det, Richard. Vi ser etter det nå.
- Prøv New York 10. - Hvilken kanal er det?
- Ti, Hadassah, kanal ti. - Å, kanal ti. Ok.
De siste fire årene har forsinkelser på undergrunnen blitt tredoblet.
Det er over én million i tapte inntekter hver dag.
Jeg skal si det igjen.
- Den fyren er et foster. - Én million.
Én million som aldri havner i lommeboken til den vanlige newyorkeren.
Det er hundretusener i skattepenger som ikke kan gå til politi, brannmenn,
renhold, barnehager eller fritidsordninger som newyorkere avhenger av.
Hvor er våre valgte ledere? Hvorfor har senator Standish reagert så langsomt?
Kan det være fordi senator Standish ikke tar undergrunnen?
Hun behøver ikke å være redd for å komme for sent, for hun blir kjørt i limousin.
Kanskje det er derfor hun tror at alt som trengs er penger.
35 milliarder dollar i midlertidige løsninger
som vil være avleggs når de er ferdige, og ikke vil løse problemet.
Det kaller jeg å sette et plaster på et problem.
Og 35 milliarder, det er et veldig dyrt plaster.
Vi har ikke råd til to år til med mislykkede ledere.
Vi bor i verdens beste by, og som newyorkere fortjener vi noe bedre.
Dere fortjener ledere som vil stå imot pengeinteressene i Albany
og si at nok er nok.
Så bli med på en løsningsrevolusjon.
Fornuftige løsninger på problemer som newyorkere møter hver dag.
Hjelp meg å få byen i gang igjen
og la oss sammen få New York tilbake på sporet.
Takk, og Gud velsigne dere.
- Bør vi bekymre oss? - Bekymre oss? Å nei.
Dette blir gøy.
Vi skal spise ham levende.
Tekst: S. Marum